Detta har hänt:
Kung Henrik bad oss att ta er till London.
Vi följer med frivilligt.
Ska jag äkta en galning vars mor dödar barn?
Det är ditt kungarike nu, Henrik.
Han måste ha dig vid sin sida.
- Om jag inte vill äkta henne? - Då gör Yorks uppror.
- Vill din mor att du våldtar mig? - Jag är kung och får inte välja.
- Låt oss få det överstökat. - Ett barn, mitt barnbarn!
Han ska bli vår. Vår egen ros av York.
- Är prinsarna av York döda? - Båda två är döda.
De tror att du är död. Du måste gömma dig!
Jag ska bekämpa dem utan att de vet om det.
Åt fanders med ödmjuk och botfärdig.
Dold och tålmodig, det blir mitt motto.
Ers nåd, kungen frågar efter er.
Mår du bra?
Illamåendet har nästan gått över.
Biskop Morton, välkommen till hovet.
Er son hedrar mig.
Jag får en plats i det kungliga rådet-
-som lordkansler.
Guds vilja och vår är densamma.
Är flickan lydig?
Hon spelar en roll.
Men inte modern.
- Ditt leende är nästan övertygande. - Det gör ont i ansiktet.
Får jag höra mer om hans år i exil-
- kväver jag honom nog med fasanbenen han är så förtjust i.
Klarar jag av åtta veckor?
Bli inte nedslagen.
Vi utnyttjar det till vår fördel.
Jag önskar att jag kunde följa med.
Biskop Morton har anlänt.
Min dotters klänning besvärar barnet.
Vi byter om i hennes gemak.
Under resan får vi veta vilka som stödjer York.
Den första kontakten är avgörande.
De La Pools bytte sida direkt, de är helt ryggradslösa.
Staffords vägrar att lyda Henrik, men han ser dem som rebeller.
- Francis Lovell. - Är inte han svuren till Tudor?
Enligt Rikard var han Englands renaste York.
Han skulle lägga sitt liv i hans händer.
Vad han än sa är han en York innerst inne.
- Då är Lovell vår man. Var är han? - York.
Jag rider genom England och gör vad?
Du visar upp dig själv.
Din rättmätiga överhöghet.
- Så jag ska bara paradera? - Folket måste få se dig.
Du måste framstå lika förmögen och kunglig som Gud skapade dig.
Därför pryder snart er avbild alla mynt.
- Den här, och den här. - Nej, svart.
Det ska vara enkelt.
Men ni måste bära ett svärd.
Jag ska väl vinna deras hjärtan, inte hota dem?
Era undersåtar hämtar sig efter striden och det nya styret.
Det tar tid innan Englands sår läker.
Det kan bli...
...skärmytslingar.
Huset York är på flykt, de är borta.
Ingen motsätter sig dig längre.
Vilken väg tar vi på rundresan?
Jag vill gärna hälsa på gamla vänner.
- Från huset York? - Tidigare medlemmar.
Men nu är min ätt krossad.
Tack vare mig.
Om jag undviker dem tror de att jag är din fånge.
Du vill väl att våra två hus ska framstå som enade?
Vi reser via Northampton-
- till Nottingham och upp till Lancaster.
- Inte York? - Givetvis inte York.
Platsen påminner om ditt gamla hus.
De sista förrädarna har sitt fäste där.
Varför ler du?
Du ger dem större makt om du fruktar dem.
Vad är det?
Tre vilsekomna Staffordrebeller?
Med alla Tudors vakter fruktar du tre belägrade och obeväpnade män?
Du gör dem till hjältar om du inte vågar dig dit.
Säg vem du vill besöka.
Mötet blir offentligt och du säger att du är nöjd.
Två lastfartyg i Engelska kanalen har plundrats av Bourgogne.
En hämnd för våra handelsrestriktioner.
- Hur mycket tog Yorksubban? - Inget av vikt.
- Mestadels importerade viner. - Jasper?
Min rundresa ska gå via York där det ska hållas en audiens.
De ska inte tro att jag är rädd!
Käre Francis Lovell. Våra liv har förändrats sen sist.
Men jag vill träffa er i York under min resa med kungen.
- Vad heter du? - Ruth, ers nåd.
Kan du skicka ett brev utan lady Margaret eller kungens vetskap?
- Självklart, ers nåd. - Tack, Ruth.
Tack.
Flickor, ridlektion.
Käre Harry Stafford.
Lizzie gör mig besviken.
Jag hoppades att hon skulle vara lojal mot sin egen ätt, York.
Men hon har fallit för kung Henrik och lyder honom.
Till kungens moder.
Hennes enda orsak till klagomål verkar gälla sängkammaren.
Hon knorrar över att hans mandom sällan syns till.
När den väl gör det försöker han tränga in i trånga...
Cecily.
Trivs du i dina gemak?
Behöver du något?
Nya klänningar?
Ja, det vore... Tack. Lizzie har många, men inte jag.
Hur mår din mor?
Det måste vara svårt att stå i skuggan av mig.
- Svårt för henne att förlora. - Min mor lyckas alltid vinna.
Fråga Lizzie, de är nära förtrogna.
Jag kommer att sakna dig.
Jag har ingen att dela mina elakheter med.
Du ser strålande ut.
Barnet blomstrar.
Tack, milady kungens moder.
- Därför borde du inte resa. - Jag mår fint.
England är märkt av kriget.
- Det sägs att sjukdom breder ut sig. - Längs Tudorarméns väg.
En armé med fångar från Europas smutsigaste fängelser.
Det finns inget samband.
Men vi borde inte ta några risker med dig.
Nej, måhända har hon rätt.
Jag reser i ditt ställe.
Jag tillhör huset York och kan visa att ätterna lever i fred och harmoni.
Kom ihåg Lizzie - ödmjuk och botfärdig.
Det var din mors idé att låta mig stanna här.
Oavsett vad du tror tänker hon på ditt bästa.
Du kan väl åtminstone skriva till mig?
Jag lär bli uttråkad. Du kan skriva för att underhålla mig.
Som du vill. Det ger England ett bättre intryck.
Ett äktenskap med äkta omtanke och kärlek.
Jag borde åka, jag är ju hans erövring.
Men du måste framstå som lydig.
Och du vill säkert passa på att spela drottning.
Hålla i alla trådar själv.
Vi måste alla göra vad vi kan, min Lizzie.
Barnmorskan rådgör med dig.
Ta hand om dig, Lizzie.
Jag skickar brev.
Biskop Morton vill tala med er om hennes omvårdnad innan vi åker.
Kom.
- Vad gör vi, mor? - Vad handlade det om?
Stå stilla!
Släpp mig!
Rör dem inte!
Sluta! Rör henne inte!
Vi behöver dem på rundresan.
Varför bryr du dig om det? En segermarsch för Tudors?
Varför vill du ens vara där?
- Om du inte har en hemlig plan. - Vilken plan?!
Ni får stanna här tills kungen återvänder.
Jag kommer och ber med er varje dag.
Släpp ut oss härifrån!
Släpp ut oss!
Skulle inte en York visa att vi står enade?
Vi har gott om dem som är lojala mot oss.
Henrik, det har varit ensamt alla år utan dig.
Under resan får vi tid att lära känna varandra igen.
Sjukdomen har drabbat Londons västra delar.
Ska vi verkligen ta risken?
Spejarna rider i förväg och varnar för faror.
Vår gosse måste göra anspråk på sitt rike-
-annars blir riskerna ännu större.
Var är min damsadel? Att sitta grensle är oanständigt!
Det är nya tider, Eliza. Vi måste anpassa oss eller dö.
Catherine.
Titta efter Ned, stallpojken.
Titta noga nu.
Anne, ta hästhagel från min cape.
Res dig upp. Stå stilla nu.
- Ser du min mor, Maggie? - Jag tror det.
- Är det hon? - Vi rider!
- Kan vi rida på hästarna? - Nej, hästarna ska ut på resa.
- Men vi kan spela ett spel. - Ja, det gör vi!
Vi kan ha roligt medan de är borta.
Det är bra väder också, unge Henrik! Gud måste vara på vår sida.
Hämta lite sot.
Håll uppsikt, Catherine.
Var är spelen?
De är bortstädade, ers nåd.
De allmänna rummen stängs.
- Medan hovet är på sin rundresa. - Vi är kvar.
Era gemak är sörjda för.
Var är spelen, Lizzie?
Kungens moder har gett oss anvisningar om er omvårdnad.
Var är min farmor? Hertiginnan Cecily.
- Jag behöver min farmor. - Hon kommer föras till er.
När ni är i era gemak.
Mor?
Ned!
Jag trodde aldrig att de skulle låta dig komma!
- Vill du spela ett spel? - Ja.
- Jag kan inte stanna hos dig. - Det ska jag se till.
Nej, det är mitt val.
- Jag ger mig av. - Det får du inte.
England är inte sig likt.
Det här trodde jag aldrig att jag skulle säga.
- Men jag är rädd. - För vad?
De är barbarer.
Jag beklagar din svåra sits, Lizzie.
Du är så vacker.
- Dina utsikter var så goda. - Det är de ännu.
Nu måste du förlita dig på din mor.
Jag åker till min dotters palats i Bourgogne.
Där finns det åtminstone något att dricka.
Melusina, vattnets gudinna, för honom till mig.
Vad är det?
Du är rastlös, hör min trolldom.
En runda runt egendomen innan du ska sova.
För hit Ned.
Vad är det?
Till Francis Lovell.
Lizzie bad er möta henne.
Men vi båda hålls kvar på Westminster mot vår vilja.
Ätten Tudor är en skymf. De har ingen rätt till tronen-
- men de intar den med en högfärd, som måste få själva Gud att gråta.
De är en kräftsvulst som måste bort innan den sprider sig.
Jag har hört att ni är lojal mot huset York.
Om ni är det ber jag er...
Bekänn färg nu. Ni får stöd av lorderna i Stafford.
- De har gjort motstånd mot Tudors. - Francis Lovell.
Jag ber om er hjälp, Lovell.
Gör det för min döde son och för mig.
Gör det, så sätter vi Edvard Plantagenet på tronen-
- och låter en vit ros pryda England återigen.
Ers nåd, kung Henrik.
Vi välkomnar er till York.
Vi fruktade att sjukdomen skulle avskräcka er.
- Sjukdom? - Den är borta.
Den...
Jag har sett fram emot att syna mitt land.
Tudorgrönt klär verkligen England.
Följ med, vi har samlat in er skatt.
Men först ska Yorks adelsmän svära er trohet.
Båge!
Skydda kungen!
Grip honom!
- Stoppa honom! - Ta in kungen!
- Henrik! - Stoppa honom!
Henrik!
Låt mig se, Henrik! Snälla, du blöder.
Vilken sjukdom talade de om? Nu verkar jag helt aningslös.
Det är normalt för den här tiden på året.
Jag hann knappt lämna London innan de gav sig på mig.
En York-rebell som vi hade missat.
- De kommer lugna sig. - Jag lugnade mig aldrig.
I 28 år kämpade jag för tronen.
De som motsätter sig mig gör säkert likadant.
Jasper jagar dem.
Han kommer hitta och döda dem.
Vår vedergällning måste bli hård.
Stanna, Lovell!
Stanna, i kungens namn!
Stoppa honom! Han är en förrädare!
- Vad i hela friden är detta? - Överlöpare?
- Ur vägen, förrädare! - Vänd om.
Vänd om till York.
Har ingen hört av sig?
- Mor, eller Henrik? - Hon får kanske inte.
Du vet att hon hade hittat ett sätt.
Ruth är inte ens här.
Maggie, gå till stallet och fråga Ned om han har fått några brev.
Gå in igen! De är sjuka!
Pesten eller nåt, jag vet inte.
De svettas, sen dör de. Smitta inte din husmor.
- Har Lizzies mor hörts av? - Hon sitter i det gamla tornet.
Kan du ge den här till henne?
Han säger att de faller ner och dör.
- Vad ska vi göra? - Hålla oss undan dem!
Han säger att er mor är här. Att hon är inlåst i tornet.
Om Lizzie får veta det skulle hon leta efter henne.
Lady Margaret bad mig att skydda henne.
- Inget? - Inget brev.
- Vad är det Maggie? - Inget.
Jag... önskar bara att vi visste något.
Kära hustru, jag trodde att jag skulle skriva om mitt triumftåg-
- och mina intryck av mitt land och mina landsmän.
Men efter en vecka fick jag en klinga i bröstet-
- av en Yorkanhängare vid namn Francis Lovell.
Jag har nog dig att tacka för det.
Men trots din strävan-
- andas din make och far till ditt ofödda barn fortfarande.
Dådet bär din mors förtecken och om hon hade följt med mig-
-hade hon inte återvänt hem levande.
Som tur var låste min mor in henne i Westminster.
Min mor är inte med honom! Hon är här!
- Visste ni? - Folk är sjuka.
Därför sa vi inget. Du och barnet måste skyddas.
Lizzie, du får inte vara här ute.
Hur illa är det?
Hur illa?
Folk dör. Alla är rädda.
Tjänsteflickan är död.
- Mor och flickorna? - I säkerhet, inlåsta här.
Får folket någon hjälp?
Vad ska du göra, Lizzie?
Det någon redan borde ha gjort.
Hur länge måste jag sitta inspärrad här?
- Jag borde ha följt med Jasper. - Du är kungen.
Ska jag huka i mörkret med min mor som en ynkrygg?
Var det tanken med att göra mig till kung?
Som död är du inte kung över något.
Inte ens en mors kärlek kan återuppväcka dig.
När vi är så här långt norrut borde vi tänka strategiskt.
Kung James av Skottland behöver en hustru.
Vi erbjuder honom Elizabeth.
Om han går med på det är England kvitt henne för alltid-
-och Skottland är inget hot längre.
Men om vi placerar Elizabeth i Skottland-
- kan hon få den skotska armén att anfalla oss-
- med lorderna i norr, tills vi är övermannade, slaktade-
-och York får tillbaka makten.
Om du flirtar mindre med farbror Jasper-
-kanske du kan ge bättre råd.
Folket behöver läkare, mat och begravningar.
Lås upp skattkammaren. Vem har nyckeln?
- Vem har nyckeln? - Jag.
- Som hans nåds lordkansler. - Öppna.
Ni riskerar ert barns och ert eget liv när ni irrar...
- Sparka in den. - Det gör de inte.
Ser ni hellre att era familjer dör?
- Bryt upp den! - Madam?
Kungen hade beordrat samma sak.
Öppna den!
- Sluta! - Sparka!
Detta är rån och förräderi.
Undan!
Sluta!
"Saliga de barmhärtiga, de skall möta barmhärtighet."
- Guldet tillhör kungen. - Det är vår plikt att hjälpa.
Det vet ni mycket väl.
Ni är inte krönt till drottning och har ingen rätt!
Men om ni inte tänker hålla fast mig gör jag det ändå.
Vakterna får ge detta till de sjuka. Håll er undan, men övervaka allt.
Det här gör ni inte ostraffat.
Var är min mor? Hon är inlåst och ni ska säga var-
- annars trycker jag ut barnet på golvet-
- och dödar oss båda, och ni får skulden.
Bara en demon skulle skada ett barn.
Ni är er mors dotter.
Gud ska döma er för er synd.
Sjukdomen kan vara till vår förmån.
Cecily, jag svettas.
"Förmån"?
- Är det bra att folk dör? - Givetvis.
Folk kommer tro att det är Guds straff mot en orättmätig kung.
När tillräckligt många är döda kommer resten att störta honom.
Jag skickade ut mat och pengar. Läkare som hjälper de sjuka.
Vi kan inte låta folk dö!
Det är inte vårt ansvar.
Du inser väl att det är till vår fördel?
Skrev du till Francis Lovell?
- Beordrade honom att döda kungen? - Självklart.
- Är han död? - Nej, han lever.
Hur understår du dig att skriva till honom utan min vetskap?
Vi sa att vi skulle motsätta oss honom!
Vi skulle kontakta lojala York-män, som skulle starta ett...
- Ett vad? - Ett krig!
En strid för att avsätta honom, inte en lönnmördare!
Föredrar du att tusentals dör i strid-
-så att du kan hålla dig på avstånd?
Han behöver inte dö.
Vi kan avsätta honom och skicka tillbaka honom.
"Skicka tillbaka honom?"
Skulle han rätta sig efter det?
Hitta en tiggarhustru i Flandern och kanske börja med broderi?
Han ger aldrig upp kronan så länge han andas.
Även om han ville det skulle hans mor inte tillåta det.
Du har ändrat ton.
- Vill inte du också se honom död? - Självklart.
Det gör jag.
Är det så lätt för dig att döda?
- En mördare. - Är inte du också en?
Lizzie, du måste vara hård som järn-
- om du ska bli drottning och leda vårt hus.
Dina drag är för uppenbara. Han vet redan att du skickade Lovell.
Om vi blir inlåsta, hur hjälper det York, eller vår seger?
Vår plan för att bekämpa honom är upp till mig.
Jag är drottning, eller blir snart det.
Inte du.
Nu låter du som en drottning.
Mor, du måste återvända till dina gemak.
Det säger biskop Morton.
Där får jag stanna tills kungen avgör mitt öde.
Han ser mig som ett hot mot Tudors styre.
Min.
Jag kan komma att behöva den.
Gud välsignar oss.
Om ni äter dör ni inte.
Ta på dig pestmasken, Teddy.
Jag är Warwick! Kung Warwick!
Käre Henrik. Tack för ditt brev, men du dömer mig för hårt.
Jag visste inget om hotet mot dig och var inte delaktig.
Något sådant skulle jag aldrig göra.
Hur vi än reder upp England ska du veta att...
...det var inte jag.
Eftersom min mor är inspärrad vet jag att det inte var hon.
Om England vänder sig mot dig måste du hitta orsaken inombords.
Din hustru i London. Lizzie.
Lovell har flytt.
Vi följde efter till Middleham, men vi tappade bort honom.
- Vi måste ta oss till London. - Det är för osäkert att fortsätta.
Vissa av era soldater byter sida till rebellerna.
Vem skulle ta min plats som kung?
De ropar efter greven av Warwick.
Teddy.
Den dåren hellre än Henrik?
Henrik sägs ha vredgat Gud.
Hans välde kommer gå under.
Han förde med sig svetten och England dör under honom.
Det ger York hopp.
Det får inte tillåtas.
Ta det här.
- Blir de botade nu, Maggie? - Jag tror det, Teddy.
De dör åtminstone inte längre.
- Edvard av Warwick! - Greven!
Hans nåd konungen beordrar att ni förs till Towern.
Nej, ni får inte! Han har inte gjort något fel!
Ni får inte!
- Teddy! - Hjälp mig, Maggie!
- Maggie! - Teddy!
De har tagit Teddy! Hjälp honom!
Han är i Towern, Lizzie.
Säg att det var din idé att dela ut maten.
Det är inte därför de tog honom. Han är en pojke av ätten York.
Han kan vara ett hot mot Henrik. Kungens mor skickar brev till mig.
- Det är för Henriks säkerhet. - Han är vår kusin.
Henrik är min svåger och kung. Jag väljer den sida jag fruktar.
Ut härifrån. Ut!
- Jag ser till att de släpper honom. - Ingen av er får lämna palatset.
Lizzie, du vet vad de gör med York-pojkar i Towern!
- Låt dem inte döda honom också! - De dödade bara en broder.
Rikard undkom, men vi vet inte var han är.
- Maggie, du får inte tala om det. - Vi måste hjälpa honom.
Snälla.
TOWERN
Hur praktfull är jag nu?
Jag slinker skamset hem, för jag förde svetten till England.
Pojken är inlåst och ska omhändertas.
En egen vaktstyrka ska skydda dig.
Allt jag säger blir fel.
Jag förtjänar inte att behandlas illa efter allt jag gjort för honom.
Vakter!
Backa! Håll er undan från kungen!
Är ni döva? Backa!
- Jasper? - Vi rider vidare.
Flytta på er! Släpp fram oss!
Välsigne er, för er godhet.
Hon bröt sig in i skattkammaren.
Det är ditt eget fel. Han är naturligtvis arg.
Snälla, be honom att släppa Teddy.
Hon hotade er arvtagares liv och jag fruktade för häxeri.
- Var är hon? - Straffa henne, Henrik.
Strängt! Hon får inte komma undan med detta.
Folk får inte dö på gatorna när vi kan hjälpa dem.
- Jag tar mitt straff. - Det är så lätt för dig.
- Du får dem att älska dig. - Som man bäddar får man ligga.
Om ditt välde bygger på fruktan möts du bara av motsättningar.
Om du "tar" innan en man "ger", får du honom aldrig med dig...
Oavsett vad han låtsas om.
Min mor säger tvärtom.
Var det hennes order att spärra in min kusin i Towern?
- Eller var det din? - Han är en York-pojke.
De ropade att de skulle stödja honom istället för mig.
- Vad skulle jag göra? - Det vet du.
Om du vill få deras kärlek släpper du honom.
Var snäll och låt min mor lämna det rummet.
Jag vågar inte lita på henne.
Ska jag vara åtskild från henne?
Tror du verkligen att hon tänker på ditt bästa?
Teddy är inget hot mot dig. Det vet du innerst inne.
Naturligtvis är han ett hot. Han är älskad.
England avskyr mig, det ska du veta.
De enda hjärtan jag vann var din förtjänst.
De tackade mig för dina handlingar.
De föll ner på knä och lovprisade mig.
Jag är skyldig dig ett tack.
Om vi bara kunde samarbeta kunde vi bli en kung för England.
Men du hatar mig...
...och kommer alltid göra det.
Lovell är i Bourgogne.
Hertiginnan känner sig stärkt och har skaffat tre nya fartyg.
Bourgogne har blivit ett fäste för rebellerna.
- Vi skickar en armé. - Nej.
Ingen armé, mor. En fredsmäklare.
Vi skickar min make och hans son, lord Strange.
Nej.
Jag berövar dig inte din make.
Det skulle bli för mödosamt efter allt du gjort för mig.
Jasper följer med lord Strange.
Han har ingen hustru som saknar honom.
Utmärkt. Jag klarar inte två veckor på vägarna.
Straffade du henne för att hon stal palatsets guld?
Jag tackade henne.
Frågade du honom, Lizzie?
Tyvärr, han släpper honom inte.
- Får jag hälsa på honom? - Inte än.
Det kommer ta tid.
Jag tror jag vet hur jag ska påverka honom.
En väg till seger för oss.
Jag ber att det är en pojke.
När Henrik fått en arvinge räds han kanske inte Teddy längre.
Henrik?
Det är något jag vill...
Ge mig din hand.
Sparkar.
Du ska hållas instängd, tills barnet har fötts.
En kung väljer själv om han vill komma på besök.
Bara om han vill misshaga herren vår Gud.
Sinnesrörelse stör livmodern.
Vi kan inte ta någon risk med arvingen.
Valet är ditt, Henrik.
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Text: Niklas Herrström www.sdimedia.com